Na pomoč!
Kdorkoli?
Na pomoč!
Zdravo, Michael.
Rad bi se igral igro.
Doslej je bilo to, kar si imenoval svoje življenje,
preživljanje z opazovanjem drugih.
Družba te ima vohuna, izdajalca, ovaduha.
Jaz te imam za nekoga, ki ni vreden telesa, ki ga poseduje,
nevreden življenja, ki ti je bilo dano.
Zdaj bova videla če si pripravljen gledati na svet bolje
kot si dozdaj
in se odreči edini stvari, na katero si se zanašal, da bi preživel.
Naprava okrog tvojega vratu, je maska smrti.
Maska ima časovni sprožilec.
Če ne boš pravočasno našel ključa,
se bo maska zaprla.
Predstavljaj si jo kot mesojedo rastlino.
To, kar pravkar opazuješ, je tvoje telo
izpred ne več kot dveh ur.
Ne skrbi. Bil si uspavan in nisi ničesar čutil.
Ker upoštevam, da si v zelo neugodnem položaju,
ti bom dal namig, kje se skriva ključ.
Pozorno poslušaj.
Namig je:
"Je točno za tvojim očesom!"
Koliko krvi boš prelil, da ostaneš živ, Michael?
Živi ali umri.
Izbira je tvoja.
Kdo za vraga si ti? Kdo za vraga si ti?
Kdo za vraga si ti?
Ne!
Naj mi kdo pomaga!
Naredi to.
Na pomoč!
Na pomoč! Prosim!
Prosim!
Ne, ne, ne!
- Oprostite. - Vam lahko pomagam?
Iščem Daniela Mathewsa.
Podpišite to.
Hvala. Pojdiva, Daniel.
Dolgo si rabil.
Se oproščam, da nisem imel zapisano na svojem urniku.
- Vložili bodo tožbo, veš? - Ja, bedaki so.
Seveda so, če si jim pa ti kradel.
Vseeno pa je to zame idealno.
Tvoja mama bo obdržala skrbništvo, jaz te pa moram peljati k njej.
Kaj je narobe s tabo?
Misliš da si frajer, ker kradeš zdaj?
Prosim, prizanesi mi s predavanji.
- Zakaj se vedno obnašaš kot policaj? - Ej, temu se reče biti oče.
Verjemi mi, boljši si kot policaj.
Mislim, da bi moral iti k mami prej.
- Kaj si rekel? - Me mogoče nisi slišal?
Ne, nisem te. Ponovi!
- Mislim, da bi moral iti nazaj k mami... - No, potem pa pojdi!
Jezus.
Zdravo, tukaj Daniel, pustite sporočilo.
Oče tukaj. Oprosti za tisto včeraj.
Nisva se še nič slišala. Bi me poklical, prosim?
Daniel.
Oprostite, narednik. Mislil sem, da je moj sin.
Ja, takoj pridem.
O čem se gre?
Countyjevi čistilci so delali nadure.
Eden od njih je našel truplo in nas poklical.
Rekel je, da je ta kraj zapuščen že dve leti.
Vseeno pa smo opazili nekaj ljudi tukaj.
- Koga? - No, brezdomce največ.
Skupina mulcev je imela pred dvema mesecema tukaj rave party.
- Domnevni čas smrti? - Forenziki so komaj prišli.
Ampak eden od uslužbencev je rekel, da je bil tvoj prijatelj.
Ni bil moj prijatelj, bil je ovaduh.
Uslužbenec ga je prepoznal samo prek njegovega videza?
No, ni bil prepričan.
- Zato sem te poklicala. - Dobro.
Samo da pogledam njegov obraz. Takoj ti bom povedal če je on ali ni.
Tu pa nastane problem.
Ja, to je Mike.
Kdaj si mi nameravala povedati za to?
Mislila sem, da hočeš sam videti.
Dobro, zdaj sem videl.
Vem, da je še prezgodaj za sklepanja,
ampak vse kaže, da je bil vpleten Jigsaw.
Razumem. Zakaj ste klicali mene?
Dobro, pretvarjajmo se, da je vse to novo za nas?
Ti pride na misel kdo, ki bi hotel to storiti tvojemu pomagaču?
No, bil je ovaduh, Kerry. Hočeš seznam možnih osumljencev?
Vzemi telefonski imenik.
Tisti raverski mulci nimajo inženirske diplome.
No, jaz bi rekla, da vzrok te smrti zmanjša seznam osumljencev,
se ti ne zdi?
Seveda. In ti si strokovnjak.
Poglejte pobližje, detektiv Matthews.
Kaj?
Vprašaj tistega, ki je to napisal.
Pozdravljen, Michael.
Rad bi se igral igro.
Doslej je bilo to, kar si imenoval svoje življenje,
preživljanje z opazovanjem drugih.
Veš, ti in on imata veliko skupnega, Kerry.
- Ja? - Ja.
- Oba se rada igrata z ljudmi. - Prosim?
Nikoli več se ne igraj tako z mano na kraju zločina.
- Ne norčujem se jaz iz tebe, ampak on. - Kar še ne pomeni, da se bom ujel v vabo.
- Poleg tega pa imam veliko dela. - Ja, veliko pisarniškega sranja.
No, ja, vključno s tem in IA, ki mi diha za ovratnik,
mojim sinom, ki si obeta kariero v kriminalu
ter prekletimi ženinimi ločitvenimi odvetniki,
bi rekel da imam dosti dela, se ti ne zdi?
Ja. No, oprosti.
Upala sem, da te bo mogoče ta primer zanimal.
Nisva več partnerja, Kerry.
Pozabi na to, da nisva partnerja.
Kaj pa dejstvo, da je tvoje ime napisano na stropu?
Tebe hoče.
Ni prvič, da me je kak psihopat izzval.
Dobro. Kaj pa če te jaz prosim?
Ne morem ti pomagati.
- Vau. - Ti si strokovnjakinja za Jigsawa.
Kdaj si nehal biti policaj?
Poglej pobližje, detektiv Matthews.
Ta človek je napisal tvoje ime na steno.
Poglej pobližje, detektiv Matthews.
Tebe hoče.
Dobro, poslušajte.
To so najboljša vstopna mesta.
So edine z direktnim dostopom in dobrim kritjem.
Zapomnite si, to bomo izvedli podnevi.
Nočemo prestrašiti nobenih civilistov.
Tam sem že bil, poznam lokacijo.
Dajmo le vdreti noter in prestrašiti vsakogar,
ki bi se znašel tam, v redu?
Šli bomo v skupinah po tri.
Jaz bom šel z ekipo Alpha.
Tako kot v starih časih, a ne?
Sem mislila, da imaš že drugače dosti dela.
To je samo nekaj za sproti.
Gremo, gremo, gremo.
Ekipa Alpha, hočem vas v ospredju.
V redu, naredimo to.
Gremo, gremo, gremo.
Stoj!
Policaj je ranjen! Policaj je ranjen!
Nastavil je past.
Policaj je ranjen! Policaj je ranjen!
Ekipa Baker, takoj noter!
Gremo, gremo!
Fantje.
Pogovarjajte se z mano, fantje.
Pojdi. Pojdi.
Stoj, ne premikaj se!
Pokaži roke. Ne bom znova prosil!
Postavi roke na vidno mesto.
Na kolena!
- Na kolena! - Bojim se, da tega ne morem storiti.
Daj mu roke v lisice.
Imaš pravico do molka. Imaš pravico do odvetnika.
Če si ga ne moreš privoščiti, ti bo en dodeljen.
Čist je!
Hej.
Je to zadosti blizu?
Odpeljite ga stran od tu.
Pravzaprav moram ostati tu,
medtem ko se boš ti soočil s svojim problemom, detektiv Matthews.
- Kakšnim problemom? - Problemom v tisti sobi.
Popazite na njega.
Čisto je.
Sranje.
- Kaj? - Ne vem.
Sranje.
Mislim, da je to moj sin.
Mojega sina je dobil.
Kaj za vraga je to?
Ej, kaj za vraga je to?
To je tvoj sin Daniel. Saj se ga spomniš, kajne?
To vem, ti izmeček,
ampak kaj počne na tistem prekletem monitorju?
Na monitorje že nekaj časa nisem pogledal,
zato težko rečem,
ampak si predstavljam, da se prestrašen stiska v kotu,
z žalostnim pogledom na obrazu...
- Ti, prasec! - Eric, počakaj!
Ti, prasec! Kje je? Kje je?
Kje je?
To je problem, ki ga moraš razrešiti preden bo prepozno.
Ima približno dve uri časa
preden plin preide v njegov živčni sistem,
poruši telesno tkivo
in povzroči krvavitev iz vsake odprtine njegovega telesa.
Oh, ja... Krvavo bo.
Povej mi, kje je.
Na varnem je.
- Eric? - Rabim telefon.
- Eric, poslušaj me. - Samo telefon mi daj!
- Glej, vse to ustreza profilu. - Moram se prepričati.
Poklicali ste Danielovo številko. Trenutno ni prisoten.
Žal mi je.
Tukaj imamo nekaj kar odšteva.
pošlji mi bombno ekipo, takoj.
Hej.
Hej, zbudi se.
Me slišiš?
Še vedno diha.
Kaj je to? Hišni pripor?
- Smo slučajno v zaporu? - No.
- Ne, to ni zapor. - Ja, si bil velikokrat tam?
Ja, še prevečkrat.
- Naj nekdo odpre vrata! - Mislim, da nihče ne sliši.
Hej, kaj za vraga je to?
Nekdo posluša.
Ne.
Take kamere nimajo zvoka.
Prekleto!
Kako se lahko kar zbudiš v sobi in ne veš kje si?
Očitno še nisi bil pijan.
Sem že bil pijan. Tri leta na kolidžu sem bil pijan.
To ni pijanost. To je ugrabitev.
Gledal sem nek film na TV-ju prejšnji teden.
Nek človek je bil poročevalec in gre na vojno območje, ok?
Zaspal je v svoji hotelski sobi prvo noč
Bum! Se zbudi naslednje jutro in je v celici brez oken in luči.
In tako preživi v tej sobi devet let.
Devet let? To ni nič. Pozabi na to.
Kaj misliš s tem "pozabi na to"?
Hočem reči, da se nehaj pritoževati in raje naredimo kaj.
- Mislim, da bi se vsi morali pomiriti. - Utihnite.
Nekaj slišim.
Kaj je to?
Tiktakanje. Slišim tiktakanje.
Hej, pomiri se. Kako ti je ime?
Amanda.
- Kje sem? - Ne vem.
Nihče ne ve. Vsi smo se zbudili tukaj, kot ti.
Ne!
- Ne! - Je že v redu!
Ne!
Jebemti!
Kaj?
Kaj iščeš?
Kaj je to?
Vse kar morate vedeti, je na tem.
Pozdravljeni in dobrodošli.
Verjamem, da se vsi sprašujete kje ste.
Lahko vam zagotovim,da medtem, ko lokacija ni pomembna,
je pomembno to kar vam lahko ponudijo te stene.
Rešitev, če si jo prislužite.
Čez tri ure, se bojo vrata te hiše odprla.
Na žalost pa imate vi le še dve uri življenja.
Prav zdaj vdihavate smrtonosen živčni strup.
Vdihavali ste ga že odkar ste prišli sem.
Tisti, ki ste seznanjeni z napadi na Tokijsko podzemno železnico,
veste kakšen je njegov poguben učinek na človeško telo.
Edini način, da se rešite in odidete skozi ta vrata
je, da najdete protistrup.
Nekaj jih je skritih po hiši.
Eden je skrit v sefu pred vami.
Vsi imate kombinacijo tega sefa.
Dobro razmislite. Številke so v ozadju vaših misli.
Namig o pravilnem zaporedju boste našli nekje čez mavrico.
Ko boste spoznali kaj imate skupnega,
boste bolje razumeli, zakaj ste tukaj.
"X" označuje mesto, kjer je ta namig. Torej, pazljivo opazujte.
Naj se igra začne.
- Kdo je to? - Kdo je mislil s tem plinom?
- Kako si vedela kje najti to reč? - To je bedarija.
"Ne poskušajte uporabiti tega ključa na vratih te sobe. "
Jebeš to.
- Ja, jebeš to. To je dobra ideja. - Ne, ne.
- To ni dobra ideja. - Kaj bomo pa naredili, ha?
- Sedeli tu? - V sporočilu piše naj ne uporabimo ključa.
Koga briga za sporočilo?
To je vse ena prekleta velika slaba šala in jaz jo bom končal.
Bolje, da začneš takoj govoriti.
- Kaj je to? - To je igra.
To ni nobena igra! Pravkar mu je odpihnilo glavo.
- Preizkuša nas. - Kdo nas preizkuša?
Jigsaw.
- Kdo za vraga je Jigsaw? - Ali ne bereš novic?
- Ne, kdo je to? - On je serijski morilec.
Ne, ni.
Preizkuša nas. Hoče, da preživimo to.
Ampak moramo igrati po pravilih!
Še enkrat te bom vprašal. Kako veš vse to?
Ker sem že bila v taki igri.
Hočem ekipo strokovnjakov tukaj, takoj. Odkrijte od kod prihaja ta video.
Kaj bi rad od mene?
- Nekaj vašega časa, detektiv. - Nobenega časa nimam.
Vprašal si me kaj hočem, in jaz sem ti povedal.
Verjemi mi, ko ti pravim, da je tvoj sin v velikih težavah.
In če ti namenim nekaj mojega časa? Kaj bo potem?
Samo pogovoril bi se rad. Vsi ostali morajo oditi.
- To so moji pogoji. - Ne, to je prizorišče zločina. Nihče ne sme iti.
Ni nujno, da zapustijo zgradbo.
Samo oditi morajo iz tega prostora, toliko, da bom lahko govoril s tabo.
Če se strinjaš s tem, boš zopet videl svojega sina.
Če ga ne vidim nikoli več, prisežem pri Bogu, da ti bom odtrgal glavo.
Ne nameravam se vam posmehovati, ampak jaz sem bolnik za rakom.
Mi mogoče lahko povzročiš še večje bolečine, kot jih pa že prestajam?
Naj pridejo sem.
Ekipa strokovnjakov je na poti.
Bi morali odkriti od kod prihaja signal v približno uri ali mogoče dveh.
Rekel je, da hoče z mano govoriti na samem.
- Mogoče bi se pa moral pogovoriti z njim. - K vragu s tem.
Pet minut, po stari metodi.
Saj veš, da se ne bo odzval na silo.
Ne podcenjuj mojih metod.
Jaz sem tista, ki delam na tem primeru od prvega dne.
Vsak trenutek sem preživela ob sestavljanju njegovih koščkov.
Mogoče pa ravno zaradi tega nimaš svoje družine in
ne razumeš skozi kaj se ta človek prebija.
Poglej.
Nočem govoriti z njim.
Poslušaj, svojega sina si že izgubil enkrat prej,
ker si se zapletel z mano.
To se ne bo ponovilo.
To je sranje.
Kaj naj naredimo?
Samo ustrezi mu. Kupi nam nekaj več časa.
Lahko zmagaš, Erik. Lahko ga premagaš.
- Daj no. - V redu.
...da najdete protistrup.
Nekaj jih je skritih po hiši.
Eden je skrit v sefu pred vami.
Vsi imate kombinacijo tega sefa.
Dobro razmislite. Številke so v ozadju vaših misli.
Namig o pravilnem zaporedju boste našli nekje čez mavrico.
Sranje.
Hej, počakaj trenutek. Kam greš?
Našel bom protistrup in spokal od tu.
Kaj? Protistrup? Ti si bil v zaporu.
Govoril si s stražarji, ki so pazili celice.
Saj veš da ni nobenega protistrupa za to sranje.
Poglej to. Vrata so zaklenjena.
Slišiš to? To je les.
Omet. To ni nobena trdnjava. Le zajebana hiša.
Samo pravim da naj si vzamemo čas in se spomnimo kakšnega načrta.
No, ti se spomni kakšnega načrta. V redu? Jaz pa grem od tu.
Poglej.
- Si v redu? - Ja, sem.
Na tvojem mestu ne bi naredil tega.
Saj niti ne veš kaj se skriva za temi vrati.
Jebemti.
Sranje.
Odidite iz sobe.
V redu. Pogovoriva se.
Usedi se, Eric.
Rad bi se igral igro.
Pravila so preprosta.
Vse kar moraš storiti je sedeti tukaj in se pogovarjati z mano,
me poslušati.
Če se boš tega dovolj dolgo držal, boš našel svojega sina
v varnem in zdravem stanju.
Nisva bila primerno predstavljena. Moje ime je John.
- Sem mislil, da imaš raje ime Jigsaw. - Ne, ne.
Policija in novinarji so tisti, ki so si izmislili ime Jigsaw.
Sam tega nikoli nisem trdil ali spodbujal.
Košček, ki ga izrežem iz svojih žrtev, je bil vedno mišljen le kot simbol,
da tem osebam nekaj manjka.
Življenjsko važen košček človeške sestavljanke. Nagon za preživetje.
To je res zelo, zelo zanimivo, John,
ampak zdaj bi raje videl, da začneš govoriti z mano.
Saj govorim s tabo.
Samo ti ne poslušaš.
- Ne pozabi na pravila. - Saj te poslušam,
ampak vse kar slišim je isto bolno sranje,
ki ga dobim v pogovoru s komerkoli
od takih zajebanih ljudi.
No, to je pa zanimiv pristop do policijskega dela, kajne?
Me ne bi moral prepričevati, da sem jaz tvoj prijatelj?
Da bi me zavedel v lažen občutek varnosti, in bi se ti izpovedal?
Malo se je težko ravnati po pravilniku, ko pa imaš mojega sina, John.
Po pravilniku?
Kaj bi mi res rad naredil trenutno?
Kaj bi mi pa naredil pred petimi leti?
Bi se takrat ravnal po pravilniku?
Bi mi razbil čeljust s svetilko?
Zgleda, da veš res veliko o meni.
Vem, da si nekoč veljal za neustrašnega policaja.
Se počutiš zdaj bolj varno, ko le sediš za mizo?
Prav zdaj občutim veliko stvari.
A počutiš se živega, to je to kar čutiš.
In to je bistvo.
Bi bil tako
prijazen in mi prinesel kozarec vode?
Zelo bi bil hvaležen.
Jebemti!
No, ugotovili smo,
da ta možat pristop ne bo odprl nobenih vrat
- Še kakšen drug predlog? - Poglej kdo se oglaša.
Edina vrata, ki jih znaš ti odpreti, so ta med tvojima nogama.
Zakaj enkrat ne utihneš za vraga?
- Zakaj pa ti ne utihneš? - Dosti imam tvojega sranja.
- Umakni se, prasica! - Ti malo budalo.
- Cepec! - Hej!
Kaj boš naredila? Ja, ja, kr umakni se!
Dobro. Noben ne bo nikogar žalil.
No, to smo uredili.
- Si kaj našla? - Ne, nič.
Ta tattoo je Joliet, ne?
Ja, in?
- Tudi sam sem bil tam. - Ponosen sem nate.
In ti, v kateri popravni ustanovi si bila?
Kaj hočeš povedati?
Kar hočem povedati je to, da v srednji šoli nisi bila ravno pridna, ne?
Torej smo že trije.
Mislim, da bi se morali osredotočiti na posnetek,
ker ta pravi, da imamo več skupnega kot si mislimo.
Pravim, da trije od nas...
Hej! Našla sem vrata.
Rabim svetilko.
Tam.
Kaj za vraga?
Oh, sranje!
Hej!
- Prekleto, mali! - Oprosti.
- "Obi". - Kaj za vraga je Obi?
Obi. To je moje ime.
Pozdravljen, Obi. Rad bi se igral igro.
Že leta povzročaš gorje svojim bližnjim
s svojimi lažmi in prevarami.
Zdaj boš imel možnost, da se odkupiš
za igrice, ki si se jih igral z drugimi
tako, da boš igral eno mojih.
Znotraj naprave pred tabo sta dva protistrupa
za strup, ki se pretaka po tvojih žilah.
En je moje darilo, ker si mi pomagal ugrabiti ostale.
Drugega pa lahko podariš.
Vseeno pa bo enega težje dobiti kot drugega.
Zapomni si, Obi,
ko si enkrat v peklu, ti lahko samo hudič pomaga priti ven.
Počakaj malo. Kaj naj bi pomenilo "ugrabiti druge"?
- Kako naj jaz vem? - Ker si nas ti spravil sem.
Avto.
Bilo je...
Sem vedela, da ga poznam.
Si zadnji, ki sem ga videla, preden sem se zbudila tukaj.
Ti si naredil to.
Si prepričana, da je bil on? Bolje, da si.
Prepričana sem.
Tudi ti bi napravil isto. Storil sem, kar sem moral storiti.
Dal ti bom izbiro.
- Pet sekund imaš, da nas spraviš ven. - Ne vem, kje je izhod.
Nakladaš! Ti si nas spravil sem in ti nas boš spravil od tu!
Ne, ne morem.
- Potem si pa mrtev. - Tudi ti si.
Ne, počakaj! Poslušaj me.
Dva protistrupa imamo v tej peči.
- Samo zapravljamo čas. - Zapravljamo čas? A se hecaš?
Ugrabil me je sredi noči.
Niti tega ne vemo, kaj je v teh injekcijah.
Si pripravljena preizkusiti eno na sebi?
No, počakaj. Kdo jih bo pa dobil?
Mislim, saj sta dve injekciji. Katera dva izmed nas jih bosta dobila?
O tem bomo še odločili.
Točno zdaj greš ti tja noter
ali pa te na mestu ubijem.
Sranje.
Če mi nameravaš groziti z nožem, me vsaj poreži malo.
Zgleda grem jaz noter po te injekcije.
- Ena zame. - Pohiti.
Daj no! Za tole se pa sami zmenite kdo jo dobi.
Hvala, Obi.
Daj no.
- O, sranje. Prekleta vrata so zaprta! - Odprite vrata!
Odprite vrata!
Zaklenjena so. Ne morem jih odpreti.
Odprite vrata!
Odprite prekleta vrata! To ni smešno!
Dajmo, spravimo ga od tam!
Vrata!
Ne morem jih odpreti!
- Spravimo ga od tam! - To ni smešno!
Uporabi svoj plašč! Uporabi svoj prekleti plašč!
- Dajmo! Gori! - Nehajte!
- Dajmo! - Obrni! Obrni!
Nehajte!
Tukaj je okno.
- Protistrup ima. - Nehajte.
Potegnite ga ven.
Pohiti!
- Nehajte! - Zdrži človek, potegnili te bomo ven.
Sranje.
Nehajte! Nehajte!
Umaknite se. Stran, stran!
Sranje!
Injekcije!
Nima injekcij! Tam noter so!
Hočem injekcije! Hočem injekcije!
Pomiri se.
- Sranje! - Injekcije so stopljene.
Ni jih več.
Imel je izbiro.
Še eden je umrl, Kerry.
Koliko časa bomo še zapravili s to barabo?
Saj ne zapravljamo časa.
Delamo točno to kar je treba, dokler ne pridejo strokovnjaki.
Meni se ne zdi tako.
Glejte, detektiv, Darwinova teorija evolucije
in preživetje najmočnejših,ki temelji na njegovem kratkem izletu po Galapagosu,
ne velja več za ta planet.
Imamo človeški rod, ki nima moči
ali volje, da bi preživel.
- Kaj za vraga hočeš? - Težko je ostati miren, kajne,
medtem, ko se tvoj sin sprehaja naokoli na tistih monitorjih?
Ne morem ti dati tega kar hočeš, če mi ne poveš kaj to sploh je.
Povedal sem ti.
- Samo drži se pravil. - Ne, rekel si, da se hočeš pogovarjati.
Potem si rekel, da se hočeš igrati igro. Govoriš, a brez vsakega pomena.
Kaj misliš, da je zdravilo za raka, Eric?
- Kaj? - Zdravilo za raka.
- Kaj je? - Ne vem kaj je,
a vem da ni pobijanje in mučenje ljudi
zaradi lastnega bolnega užitka.
V svojem življenju nisem še nikogar umoril. Sami se lahko odločijo.
Dobro, nastaviti nekomu pištolo na glavo
in ga prisiliti, da jo sproži, je še vedno umor.
Od kdaj je postala uporaba sile problem zate?
Zakaj si tako obupno želiš svojega sina nazaj?
Ker je moj sin.
Kaj je bila zadnja stvar, ki si mu jo rekel, preden si odšel?
No, potem pa pojdi!
Zgleda, da te je šele bližajoča se sinova smrt
prisilila k reagiranju.
Odpusti mu vse grehe, da se osvobodiš obveze...
Zakaj smo pripravljeni narediti to šele, ko je življenje na preizkušnji?
Vedno sem imel rad svojega sina. To se ni nikoli spremenilo.
Ne, ne. Zdaj se je spremenilo.
Vidiš, spoznanje o smrti spremeni vse.
Če bi ti povedal točen datum in uro tvoje smrti,
bi ti popolnoma porušil svet.
Jaz vem.
Si predstavljaš kako je, če te nekdo posadi na stol...
John Kramer.
...in ti pove, da umiraš?
Teže teh besed?
Da ura bije zate.
V eni sekundi se ti poruši svet.
Stvari vidiš drugače, stvari vohaš drugače.
Vse okusiš, pa naj bo to kozarec vode ali sprehod po parku.
Čas se izteka, John.
Ampak večina ljudi ima to srečo,
da ne vedo, kdaj se jim bo čas iztekel
in ironično je, da jih ravno to zadržuje, da bi resnično živeli svoje življenje.
To jih zadržuje, da hodijo v spanju.
To jih zadržuje, da pijejo vodo, ne da bi je zares okusili.
To lahko še vedno popraviš, John.
Ja, ampak ali lahko popravimo tebe?
Mene?
Mene ne morejo popraviti.
Jaz imam raka.
Ti izkoriščaš raka kot opravičilo za to kar delaš?
Ne.
Ni rak tisti zaradi česar sem začel s svojim delom.
Bil je trenutek, ko sem se odločil, da bom končal življenje
tisti zaradi česar sem začel s tem
in tako prinesel pomen v življenje.
Dobesedno sem se zapeljal v samomor
a mi ni uspelo.
Moje telo ni bilo zadosti močno, da bi se uprlo proti rakavim celicam,
vseeno pa sem preživel, ko sem se zapeljal v prepad.
Ampak na moje začudenje sem ostal živ.
In tako sem postal odločen, da bom preostanek svojih dni
preizkušal sistem človeške narave.
Razumeš, Eric?
Imaš priložnost nekaj narediti. Naredi to zdaj, John.
Samo povej mi kje je moj sin.
Pomagal ti bom.
Ne rabim tvoje pomoči in vidim, da še vedno ne razumeš.
Tisti, ki ne spoštujejo življenja, si ga ne zaslužijo.
Moj sin spoštuje svoje življenje.
Ampak ali ti spoštuješ svojega? Ali spoštuješ sinovega?
Bedarija!
Ne pozabi na pravila,
če hočeš najti svojega sina.
Kje ste?
Ne. Ne, nimamo 15 minut.
Potrebujemo lokacijo tega videa.
Hej, mislim, da ne bi smeli odnehati, ok?
Laura, ali me slišiš?
To je že drugič, da sem se morala zbuditi v tej luknji.
Misliš, da lahko vstaneš?
Ja, ampak pravzaprav sploh nočem.
Toliko stvari je še za narediti.
Toliko ljudi, s katerimi bi rada še govorila.
To ne more biti konec.
Saj ni.
- Amanda, rekla si, da si to že preživela, ne? - Kaj sem?
Ta človek, kdorkoli že to dela,
rekla si, da si že igrala njegovo igro in preživela.
Ja.
Torej lahko preživimo.
Ja.
Počakaj. Amanda, zakaj te je izbral?
Ker sem bila narkomanka.
In smešno je, da sem prestala njegov test.
Če si prestala njegov test, zakaj si potem spet tukaj.
Nisem bila dobra do sebe.
- Kako dolgo si že... - Začela sem v zaporu.
- Zakaj si bila aretirana? - Zaradi posedovanja mamil.
Ampak, mislil sem, da si rekla...
Mogoče bi moral govoriti s policajem, ki me je aretiral.
Predvidevam, da ti še nisi bil nikoli aretiran.
Ne.
Bil sem že v težavah in tudi v zaporu, a sem takoj prišel ven.
Moj oče je...
Prava tečnoba je.
Veš, najbrž me ravno zdaj pol mesta išče
samo, da me bo lahko kasneje nadrl, ker sem izginil.
Ja.
Verjetno.
Našli smo vrata. Pridite.
Pridi. Moramo iti.
So edine brez ključavnice, a jih ne moremo odpreti.
- Kako napreduje? - Obtičala so na nečem.
O, sranje.
- Naj jaz poskusim. Daj no! - A bi se umiril?
Samo umakni se, prav?
Če so obtičala, potem je to past.
Gospodična, ta cela hiša je past.
Očitno nekdo ni hotel, da bi prišli v to sobo.
- Kaj pa zdaj? - Takoj se bom vrnil, ok?
Karkoli že moramo storiti, imamo 4 minute, da to opravimo.
Zdravo, Xavier, rad bi se igral igro.
Igra, ki jo želim igrati, je zelo podobna tisti,
ki si jo igral kot razpečevalec mamil.
Igra ponujanja upanja obupanim za denar.
Mislim, da se lahko strinjava, da si v obupanem položaju.
Torej ti ponujam upanje.
Cena za to je, da se moraš plaziti v istem breznu umazanije
kot je tisti v katerega porineš svoje stranke.
- Z vstopom v to sobo... - O, moj Bog.
...se je pričelo odštevanje časa.
Ko se čas izteče, se bodo vrata pred tabo zaprla za vedno.
- Samo če najdeš ključ... - Fantje!
- Kaj? - Poglej.
...preden se čas izteče jih lahko odkleneš
- in vzameš protistrup, ki je notri. - O, moj Bog.
Dal ti bom le en namig, kje naj bi bil ključ.
Tako bo kot iskanje šivanke v senu.
Naj se igra začne.
Nekdo bo šel noter.
Poglej, nekdo bo šel noter.
Ne! Ne! Ne!
- O, sranje. - Kaj za vraga počneš?
- Počakaj. - Kaj počneš?
- Ne! Ne! - Kaj za vraga počneš?
- Ne! Ne! Prosim! - Pusti jo zdaj.
Ne!
Sranje!
Moj Bog.
Daj že!
- Nimamo časa! - O, sranje.
Kaj za vraga je narobe s tabo?
Kaj delaš?
- Ponorel si. - Pohiti!
O, sranje!
Daj že!
Nimamo časa.
Še išči!
- Daj! Daj! - Jebi se!
Kaj za vraga?
Nekdo ji mora pomagati.
Kaj za vraga, fantje?!
Jebemti!
Ne. Ne. Ne. Ne.
Ne!
Ne. Ne!
Daj!
Ne, ne, ne.
- Ti kurba preklemana! - V redu. Dovolj je.
To še zdaleč ni dovolj.
Ah, nehajte s tem sranjem!
Si slišal posnetek?
Pozna nas, po imenih.
Nekaj je, kar ne opazimo.
Zapor.
Vi trije ste rekli, da ste bili tam.
Smo že štirje.
- Zaradi česa? - Ni pomembno.
Ali hoče še kdo odkrito priznati?
Kaj pa ti? Zgledaš kot mladinski prestopnik.
Ne, nikoli nisem bil.
V redu.
- Pogovorimo se še o tem. - No.
Nič več govorjenja.
Edina skupna stvar, ki jo imate je, da me zadržujete.
Jaz grem.
- Kje je ta prekleta ekipa tehnikov? - Vsak hip bodo tu.
Tega ne bom več poslušal.
- Ena sekunda je preveč. - Vem kako ta človek dela, ok?
Igra se igro.
Eric mora le ostati noter še nekaj časa.
Poglej na uro.
Ti moraš začeti bolj odprto razmišljati ali pa bo njegov sin kmalu umrl.
Njegovo delo.
Če mu hočeš priti do živega, to storiš tako.
Mislim, on uživa ob gledanju vsega tega.
To je njegova priložnost, da je slišan, opažen.
Zagrozi mu, da boš uničil njegovo delo.
Kako boš pa dosegel, da bo obsojen, brez vseh teh dokazov, Eric?
Ne potrebujem tega sranja, da te obsodim.
Potem pa izvoli. Uniči jih.
- Saj bom. - Vse uniči.
Ampak vedi, da to ne bo rešilo tvojega sina.
Če ubiješ mojega sina, te jaz ubijem.
Kar daj.
Zakaj bi čakal? Oba veva kakšen človek si, gospod.
- Ne me zezat. - Takšen človek,
ki strelja na neoborožene osumljence.
V bistvu, takšen človek, ki podtakne dokaze,
da bi dosegel obsodbo.
Takšen človek, ki ga žena zapusti in ga sin sovraži.
Utihni!
- Poiščite izvor sledi preko satelita. - Gremo.
Tvoja ekipa tehnikov je prispela.
Ravno pravi čas.
Bolje za tebe, da bojo našli izvor tega videa.
Nečesa ti še nisem povedal, Eric.
Končal sem s poslušanjem.
Morda ti lahko kar pokažem.
Ampak, na žalost bom težko to sam dobil
zato bi mogoče lahko vprašal ljudi v tisti sobi, ki poslušajo preko walkie-talkieja,
če bi mi lahko to prinesli, v redu?
Rjava miza.
Drugi predal spodaj.
Morda se ne spomniš vseh teh ljudi,
sem pa prepričan, da se oni spomnijo tebe.
Vsakega od njih si aretiral
in bil tisti, ki je podtaknil vse dokaze
uporabljene za njihovo obsodbo.
Ti si bil tisti, ki jih je spravil v zapor.
Tvoj sin se igra igro
z ljudmi, ki te nimajo preveč radi, detektiv.
Škoda bi bilo, če bi odkrili kdo je v resnici.
Vsi imate kombinacijo tega sefa.
Dobro razmislite. Številke so v ozadju vaših misli.
Namig o pravilnem zaporedju boste našli nekje čez mavrico.
Prasec.
- Kaj delaš? - Nisem se še odločil.
Veš, drugi se te bojijo.
Dobro.
Midva,
se lahko še naprej prepirava kot, da sva spet na šolskem dvorišču
ali pa se pobotava in ugotoviva kdo nam to dela.
Ti in ostali lahko delate kar hočete.
Jaz sem že našel, kar sem iskal.
Spominjaš me name.
Ne glede na to v kako zajebani situaciji si,
si moraš vedno najti sovražnika.
Veš kaj? Sovražnike že imam.
Za temi zidovi, kolega.
In iščejo me.
In če me ne bodo našli, se bodo spravili na moje najbližje.
Na mojo družino.
Ali razumeš?
Ne.
Ne razumem.
Tako je le z mano in tako mi je všeč.
Zdaj se pa obrni.
- Kaj? - Obrni se.
O, sranje.
- Ne, ne smemo se ustavljati. - Sranje.
O, moj Bog.
Tukaj smo že dve uri. Če je bilo tisto, kar smo slišali na kaseti res,
potem se bojo čez eno uro vhodna vrata odprla.
Ne bomo zdržali tako dolgo.
Res spodbudno govorjenje.
Ve o čem govori.
O, res?
"X" označuje mesto.
Kaj?
"X" označuje...
Označuje mesto.
Tam je odgovor.
Kaj delaš z njim?
To je tvoj oče?
- Kaj? Ga poznaš? - Ja.
On je tisti, ki me je spravil v zapor. Podtaknil mi je.
Reci mi, da to ni tvoj oče.
V redu je. V redu je.
Nobenemu od vas ne morem zaupati.
Od zdaj naprej sta sama.
Zdaj vemo kaj imamo skupnega.
Amanda, prosim. Nisem vedel.
Hej, mali! Amanda!
Kje sta?
Prosim, ne zapusti me.
Morava iti.
Hej, mali!
Amanda!
Našel sem izhod.
Osem.
Hej, mali!
Ne bežita.
Eric. Eric.
Ne! Počakaj!
Spusti me!
Poskušali smo po tvoje.
Ti prasec! Kje je?
Eric.
Jebeš.
Rad bi šel zdaj, dokler še tvoj sin ne ščije krvi.
To je zdaj tisti Eric Matthews, ki je dobival medalje.
Na pomoč!
Pomagajte mi!
O, moj Bog
Jonas.
Pomagajte mi! Pomagajte mi!
Na pomoč!
Prosim.
Je že v redu.
- Pomagaj mi. - Je že v redu.
Ne. Ne.
Ne!
Prasec!
Ne!
Amanda.
Nihče več ne posluša, idiot.
Odpri usta. Odpri usta!
Tako je prav.
Mi boš zdaj povedal kje je?
Kaj?
Ponovi.
Igre je konec.
Peljal te bom do hiše.
Takoj zdaj me boš odpeljal. Takoj zdaj.
Samo tebe bom peljal.
Nobenega drugega.
V redu. Samo ti in jaz.
- Kako naj prideva ven od tu? - Tam na steni je gumb.
Raje pohiti.
Ni ostalo veliko časa.
- Dvigalo! - Gremo!
Sranje!
Zavarujte skladišče!
- Gremo, gremo, gremo! - Prekleto.
Imamo naslov.
Tukaj Kerry. Oba sta izginila.
Če ne najdem svojega sina, prisežem pri Bogu, da...
Kerry, izginila sta.
Preklemano izginila.
Ja! Kerry. Imamo naslov. Imamo naslov te hiše.
- Rigg, imamo ga. - Kaj?
237 North Hyde Crescent.
237 North Hyde Crescent. Imam ga.
Kam zdaj?
Naravnost naprej.
Daj no, daj no. Kje si?
Na Alfredu zavij desno.
Odpri prekleta vrata!
Odpri vrata!
Nikamor ne moreta.
Samo številke na vajinem temenu bi rad.
Nikamor ne moreta! Daj no, Amanda.
Ne morem več držati.
Dajta no! Spustita me noter!
Spustita me noter!
Odprita vrata! Dajta no!
Kaj naj narediva?
Zavij levo pri naslednji ulici.
Je zadnja hiša na levi.
O, sranje.
Sranje!
Daj no!
Daj no, Amanda!
- Kaj je, Amanda? - Vrata so.
Prekleta vrata.
Nikamor ne moreta iti! Nikamor ne moreta iti!
Daj no!
Pomagaj mi premakniti to stvar.
Ne bom vaju ranil.
Daj no, Amanda!
Sranje, zaklenjeno je!
Spustita me noter!
Dajta no, odprita vrata!
Dajta no!
Ključ. Tisti, ki smo ga našli s kasetofonom.
Kje je? Kje je?
Jebemti.
Jonas. Jonas ga je imel nazadnje.
- Daj no, Amanda. - Najdi ga. Hitro!
Daj no!
Daj no, odprita vrata!
Spustita me noter.
Eric, ta ključ boš rabil, ko boš prišel v hišo.
Kje za vraga sva?
Teci, teci!
Daniel?
Daniel!
Daniel, iti morava!
- Morava iti! - Teci!
V redu, pridite. Gremo. Gremo. Gremo.
Gremo, gremo, gremo!
- Hodnik je varen. - Notri smo.
Daniel!
- Pritličje je varno. - Premikamo se gor.
Kerry, v hiši smo. Ponavljam, v hiši smo.
Ne vidim vas, narednik. Ponavljam, ne vidim vas.
Kje za vraga so vsi?
Riggs, si sprejel?
Pozdravljeni, gospod Hindle.
Sledi svojemu srcu.
Res si želim, da bi že prej pogledal sem.
Kaj za vraga je to?
Moje ime je "Zelo pofukano zmeden". Kako je pa tebi?
Zdaj bom ubil vašega moža, gospa Gordon.
Noče, da bi prežagala verige.
Kaj mi delaš? Ne!
Hoče, da bi si prežagala nogi.
Ne! O, moj Bog!
Boli!
Ne!
Daniel!
Daniel, ne. Ne zapusti me.
Prosim.
Umrl je.
Ni važno.
Vse kar hočem je številka, ki je zapisana na njegovem vratu.
Potem pa še tvojo.
Še vedno ne veš svoje številke.
Kako jo boš dobil, če ti je ne povem?
Daniel!
Sranje.
Teci!
Jebemti.
Daniel?
Še vedno vas ne vidim, narednik.
Rigg, ali me slišiš?
- Leva stran prazna. - Desna stran prazna.
Vse je varno.
Še vedno vas ne vidim, narednik. Ponavljam, ne vidim vas.
Ni v živo.
Kerry, v napačni hiši smo!
Že cel čas so bili mrtvi.
- Spravi svojo ekipo stran od tam. - Gremo.
Daniel?
Daniel.
Zdravo Eric. Verjetno se me sploh ne spomniš,
ampak enkrat si mi že spremenil življenje.
Poslal si me v zapor.
Bila sem kriva za veliko stvari,
ampak ne za mamila, ki si mi jih podtaknil in me obsodil.
Ne veš, kaj vse izgubiš, ko si zaprt.
Toda drugič, ko mi je nekdo spremenil življenje, sem bila kriva.
Zdravo, Amanda.
Ampak moje življenje je bilo tistega dne rešeno.
- Rekla si, da si to že preživela, ne? - Ja.
Našla sem si očeta, voditelja, učitelja.
Moraš se srečati s smrtjo,
da se lahko spremeniš.
Pomagal mi je.
Kaj je zdravilo za raka, Eric?
Tisti, ki ne spoštujejo življenja, si ga ne zaslužijo.
Zdravilo za samo smrt?
Odgovor je nesmrtnost.
Daniel!
Z ustvarjanjem zapuščine,
če živiš življenje, ki se ga je vredno spominjati, postaneš nesmrten.
Zdaj vidiš, da se je situacija obrnila.
Tebe hoče.
- Kaj za vraga hočeš? - Saj sem ti povedal.
Hoče, da preživimo to.
Hočem se igrati igro.
Moraš igrati po prekletih pravilih.
Pravila so preprosta.
Vse kar moraš storiti je sedeti tukaj in se pogovarjati z mano.
Kaj?
Če se boš tega dovolj dolgo držal, boš našel svojega sina
v varnem in zdravem stanju.
Kaj za vraga je to?
To je tvoj sin Daniel. Saj se ga spomniš, kajne?
Moj oče je...
Prava tečnoba je.
Jaz te imam za nekoga,
ki ni vreden življenja, ki mu je bilo dano.
Šele spoznanje, da se bliža smrt tvojega sina,
je povzročilo, da si mu odpustil vse grehe.
Zakaj smo pripravljeni narediti to šele, ko je življenje na preizkušnji?
Daniel!
Končal sem s poslušanjem.
Ne pozabi na pravila.
Utihni!
Igra se igro.
Nočem se pogovarjati z njim.
Nič pametnega nisi povedal.
Oba veva kakšen človek si.
Rad bi šel zdaj, dokler še tvoj sin ne ščije...
Peljal te bom do hiše.
Daniel?
Nečesa ti še nisem povedal, Eric.
Jaz sem tista, ki bo nadaljevala Johnovo delo po njegovi smrti.
Daniel!
Izvoli. Uniči jih.
In ti...
Daniel!
...si moja prva poskusna oseba.
Zdaj si ti zaprt,
nemočen in sam.
- Kurba preklemana. - Igre je konec.
Ubil te bom!
Prasica!
Ubil te bom!
Ne!
Prevedel in priredil: >mindhacker< Priredil:Rok